Toţi copiii cresc mari
în afară de unu
Cenuşăreasa şi-a luat zborul,
departe de toate lucrurile urâte şi mediocre.
Când a aterizat la bal,
s-a trezit împrejmuită cu impertinenţă de piraţi.
Erau acolo Alf Mason,
atât de urât că mama lui îl vânduse pe o sticlă de muscat.
Bill Jukes,
tatuat din cap până-n picioare.
Şi cel mai necruţător dintre toţi,
Hook, cu ochi albaştri ca florile de nu-mă-uita,
doar dacă nu-ţi spinteca burta
cu cârligul lui de fier în loc de mâna dreaptă,
când ochii i se făceau roşii.
"Fetiţo," zise Hook, "am venit după pantofii tăi de sticlă !"
"Cine eşti tu să-mi dai ordine şi să-mi spui "fetiţo" ?"
Na asta ! Şi asta ! Şi asta !
- Străpunge-l ! - Fiintă neînsemnată !
Hook s-a aruncat asupra ei.
Şi ce s-a întâmplat ?
Curajoasa Cenuşăreasa a reglat conturile odată pentru totdeauna
- ...cu revolverul ei. - Un revolver ?
Se poate spune că aventurile extraordinare ale acestor copii
au început
în noaptea în care Nana a lătrat la fereastră.
Dar nu era nimic acolo.
Nici o pasăre, nici o frunză. Aşadar copiii au uitat.
Căci ceea ce îngrijorează un adult n-o să îngrijoreze niciodată un copil.
lubite George, dragă Mary !
Ce călătorie am avut !
Fac baie.
Nu fac baie !
Nu e drept !
Chiar nu era. Dar Nana era cea mai bună bonă cu patru labe.
Nu, nu te iert.
Nicicând n-a existat o familie mai simplă şi mai fericită.
Dl Darling era un bancher care ştia preţul tuturor lucrurilor,
chiar şi al unei îmbrăţişări.
Dna Darling era cea mai încântătoare doamnă din Bloomsbury,
cu o gură uşor zeflemitoare care avea un sărut pe ea
pe care Wendy nu-l vedea niciodată,
deşi era chiar acolo, perfect vizibil, în colţul drept al gurii.
Iar câteodată era şi mătuşa Millicent,
care era de părere că un câine ca bonă cobora prestanţa cartierului.
Gata, mai puţină gălăgie ! Hai să ne potolim. Nu suntem la fermă.
Bravo, George ! Bravo.
- E rândul lui Wendy ! - Trebuie să spună o poveste.
Cu Cecco, care şi-a gravat numele pe guvernatorul din Goa.
Cu Noodler, cel cu mâinile de-a-ndoaselea !
- Cerule ! - Cu Hook !
- Hook ?! - Căruia i se fac ochii roşii
când te spintecă.
Vai mie, ce educaţie primesc copiii din ziua de azi !
Nu sunt învăţată deloc, mătuşă,
dar despre piraţi ştiu câte ceva.
Ambiţia mea neîmplinită e să scriu un roman în trei părţi
- ...despre aventurile mele. - Ce aventuri ?
Nu le-am trăit încă, dar o să fie palpitante.
Dar, copilă, romancierele nu sunt bine privite în lumea bună.
Şi nu e nimic mai greu decât să măriti o romancieră.
- Măritiş ? - Măritiş...
Dar, mătuşă, Wendy n-are nici 13 ani.
Vino spre mine, iubito, ca să te măsor.
Du-te.
Du-te la mătuşa ta. Şi stai dreaptă.
Terminati !
Întoarce-te.
Da ! E exact cum m-am aşteptat.
Wendy are bărbie de femeie.
N-ati observat ?
Priviţi-i gura.
Acolo, ascuns în colţul din dreapta...
Nu e un sărut ?
- Un sărut ? - Ca sărutul mamei.
Un sărut ascuns.
Dar... Pentru ce e ?
E pentru cea mai mare aventură între toate.
Cei ce o găsesc se furişează până în rai şi înapoi.
Ce să găsească ?
Pe cel căruia îi e destinat sărutul.
Wendy a mea...
Femeie.
Aproape.
Trebuie să petreacă mai puţin timp cu fraţii ei şi mai mult cu mine.
Trebuie să aibă camera ei.
O cameră de domnişoară.
Fata unui funcţionar nu poate spera
să se mărite mai bine ca cea a unui director.
Trebuie să te duci la mai multe petreceri,
să faci conversatie cu superiorii de la bancă.
E la modă să fii spiritual.
Spiritual...
Dar nu era nici urmă de vreun trup.
Căci nici unul nu căzuse.
Cu siguranţă visase.
Dacă asta eşti tu, în pat,
atunci ce e ăsta ?
Un băiat.
Dra Fulsom, scandalizată, îi trimise o scrisoare dlui Darling
ce stabilea noi norme de pudoare, chiar şi pentru ea.
Da, dră.
Dl Darling exersase conversaţia măruntă toată după-amiaza.
Frumoasă vreme avem...
Şi şansa i s-a ivit.
Sir Edward Quiller Couch, preşedintele băncii,
era un om căruia îi plăcea conversaţia,
aproape la fel de mult ca un bilant contabil.
Wendy umbla ca o condamnată.
Când...
Soarta !
Scrisoarea !
Stai ! Opreşte-te !
- Wendy, aşteaptă ! - Vino înapoi !
Vai, ce cravată superbă !
Aşteaptă !
Tu de-acolo ! Opreşte-te !
Wendy !
Nana, vino înapoi !
Economie de 200 de lire...
E o investitie chibzuită ?
Întocmai.
Eu...
O, e...
Tu de-acolo ! Stai !
Aşteaptă !
Opreşte-te ! Aşteaptă !
Eu... E...
Tată !
Pot explica !
Nu !
Am fost umilit !
- Dar, tată... - Nu !
Copiii trebuie să-mi ştie de frică şi adulţii să mă respecte !
Altfel ajungem în stradă !
- Nu aşa tare ! - Ne aud vecinii.
Să ne-audă ! Să afle toată lumea !
Âsta nu e bonă !
E un câine !
Mâine îţi începi instruirea cu mătuşa Millicent.
E timpul să te maturizezi !
Mamă !
Ne poate face ceva rău după ce se aprind luminile de noapte ?
Nu, scumpule.
Sunt ochii pe care o mamă îi lasă în urmă ca să-i păzească copiii.
Mamă, chiar trebuie să te duci la petrecere ?
Da, mamă, nu trebuie să te duci. Tata se poate duce singur.
Singur ?
Tatăl vostru e un om curajos.
Dar o să aibă nevoie de sărutul special ca să dea ochii cu colegii.
Tata ? Curajos ?
Sunt multe feluri de curaj.
Curajul de a te gândi la alţii înainte de a te gândi la tine.
Tatăl vostru n-a vânturat niciodată o sabie,
nici n-a tras cu vreun pistol, slavă cerului !
Dar a făcut multe sacrificii pentru familia lui
şi a pus deoparte multe vise.
Unde le-a pus ?
Într-un sertar.
Şi uneori, noaptea târziu, le scoatem de acolo şi le admirăm.
Dar devine din ce în ce mai greu să închizi sertarul.
El o face.
De aceea e curajos.
Şi nu uita, nu toţi norii aduc ploaia.
Nu, ninge. O să răcim de moarte.
Mai bine moartea decât bârfa.
O să intri în sala aia cu capul sus.
RÂZBOlUL LUMlLOR
Unu. Doi.
Trei !
Vino încoace !
Te-am prins !
Băiete, de ce plângi ?
Poti să zbori !
- Cum te cheamă ? - Da' pe tine ?
Wendy Moira Angela Darling.
Peter... Pan.
Unde locuieşti ?
A doua pe dreapta şi drept înainte până dimineaţă.
- Aşa scrie pe scrisori ? - Nu primesc scrisori.
- Dar primeşte mama ta. - N-am mamă.
Nu-i de mirare că plângeai.
Nu plângeam din cauza mamelor !
Plângeam pentru că nu pot să fac umbra să stea cu mine.
Şi nu plângeam !
Aş putea să ţi-o cos.
S-ar putea să doară un pic.
Pot împrumuta cuţitul tău ?
Multumesc.
Măi, că deştept mai sunt !
Sigur, eu n-am făcut nimic.
Ba ceva ceva ai făcut.
Ceva ceva ?
Noapte bună.
Wendy...
O fată face cât 20 de băieti.
Chiar crezi asta ?
Trăiesc cu băieţi, cu băieţii pierduţi.
Bine le zice.
Cine sunt ?
Copii care cad din cărucioare când bona e neatentă.
Dacă nu sunt ceruţi în 7 zile, sunt trimişi în Neverland.
- Sunt şi fete ? - Fetele-s prea deştepte
ca să cadă.
Peter, vorbeşti absolut adorabil despre fete.
Aş vrea să-ţi dăruiesc
un sărut.
Nu ştii ce e un sărut ?
O să ştiu când îmi dai unul.
Bănuiesc că ar trebui să-ţi dau şi eu unul.
Dacă vrei...
Multumesc.
- Câţi ani ai, Peter ? - Sunt destul de mic.
Nu ştii ?
Am fugit de-acasă.
Într-o noapte i-am auzit pe ai mei vorbind
despre ce urma să devin când creşteam mare.
Aşa că am fugit în Grădinile Kensington
şi am întâlnit-o pe Tink.
Pe Tink ?
Tinkerbell. E zâna mea.
Dar nu există zâ...
Nu spune asta. De fiecare dată când cineva spune asta,
o zână moare undeva.
Şi n-o s-o mai găsesc, dacă moare.
Doar nu spui că e o zână în camera asta.
Venim să ascultăm poveştile.
Îmi place cea cu prinţul care n-o găsea pe doamna
- ...cu pantofi de sticlă. - Cenuşăreasa.
Peter, a găsit-o şi au...
Şi au
trăit fericiţi până la adânci bătrâneţi.
Ştiam eu.
Peter...
Aş vrea să-ţi dăruiesc
un
degetar.
Ce e ăla ?
Tink !
Tink ! Nu !
Nu e foarte politicoasă.
Zice că dacă încerci să-mi mai dai vreun degetar,
te omoară.
Şi eu care credeam că zânele sunt încântătoare.
Peter ! Nu pleca.
Trebuie să le spun celorlalţi de Cenuşăreasa.
Ştiu multe poveşti pe care le-aş putea spune băieţilor.
Vino cu mine.
- Nu pot să zbor. - Te învăt eu.
Te învăţ eu să călăreşti vânturile înapoi şi plecăm.
Pot veni şi John şi Michael ?
Michael !
Michael ! John !
- John ! - N-am făcut-o.
E un băiat aici care o să ne învete să zburăm.
lnsulţi raţiunea, dle.
- Mi-ar plăcea s-o insult cu tine. - Gândeşte-te la lucruri plăcute.
Şi ele te ridică în aer.
E uşor.
Am înteles ! Am înteles !
Săbii ! Pumnale !
- Napoleon ! - Înapoi !
John !
Wendy ! Uită-te la mine !
Budincă, plăcinte din noroi, îngheţată ! Să nu mai fac niciodată baie !
Michael !
Veniti cu mine.
Veniti cu mine în Neverland.
Şi mama ?
Tata ?
Nana ?
- Sunt sirene. - Sirene ?
- lndieni ! - lndieni ?
- Pirati. - Pirati ?!
John, aşteaptă-mă !
V-o prezint pe soţia mea...
Mary.
Mary...
- Încântat. - Mulţumesc, sir Edward.
Uită-i, Wendy.
Uită-i pe toţi.
Vino cu mine unde nu va trebui
să mai ai grija lucrurilor adultilor niciodată.
Ce e ?! Ce s-a întâmplat ?!
Niciodată e îngrozitor de mult timp.
Ar fi minunat să spun că au ajuns în camera copiilor la timp.
Dar atunci n-ar mai fi nici o poveste.
- Lasă, mulţumesc. - Eşti plin de păr de câine !
Bună, bătrâne.
Bună seara.
Multumesc !
Mai sus !
Tu cine eşti ?
John.
John...
Tine-te de ăsta.
Cu amândouă mâinile.
Zi mai departe.
Michael, ţine-te de glezna mea.
Wendy, ţine-te de glezna mea !
Orice s-ar întâmpla, nu vă dati drumul ! ! !
Neverland...
Pasăre împieliţată !
Căpitane...
Căpitane, când făceam de cart cu ochii-n patru,
am observat că era iarnă pe mare şi primăvară pe uscat.
Mi-am zis: " E cam devreme să fi venit primăvara.
Primăvara vine abia la ora 15,00" .
Uită-te şi tu la ceas, căpitane, şi zi tu...
Visam, Smee.
Pe Pan.
Pe Pan, căpitane ?
Şi în vis,
eram un flăcău mărinimos,
foarte iertător.
l-am multumit lui Pan că mi-a tăiat mâna
şi că mi-a dat acest cârlig minunat
cu care să spintec şi să rup gâturi
şi pentru alte folosinţe de-astea obişnuite,
cum ar fi pieptănatul părului.
Deci Pan ti-a făcut o favoare ?
O favoare ?
Mi-a aruncat mâna la un crocodil.
Fiarei i-a plăcut atât de mult că de atunci mă urmăreşte necontenit,
lingându-se pe bot cu gândul la restul.
Asta e favoare după tine ?!
Nu, nu, nu.
Multumesc.
Multumesc lui Lucifer că fiara a înghiţit un ceas.
Dacă n-auzeam ticăitul, m-ar fi prins până acum.
De ce m-ai trezit, Smee ?
Cum am spus, căpitane, gheaţa s-a topit.
A ieşit soarele. Şi toate florile au înmugurit.
S-a întors.
Corabie cu 40 de tunuri.
Cred că atinge 12 noduri cu toate pânzele sus.
Noodler, cu mâinile de-a-ndoaselea.
Bill Jukes, tatuat din cap până-n picioare !
Hook !
Hai să ne uităm mai de-aproape.
Peter !
Fiti atenti !
Pălăria mea !
Smee Urâtul. Grasul de Smee Urâtul.
Eclipsă de soare.
Întuneric aici. Dati-mi drumul afară.
Nu văd.
Întuneric aici.
Lumânare. Vreau o lumânare.
Ajutor !
Ajutor ! Alo !
Adu tunul lung.
Foc !
Ajutor ! Ajutor !
Tink, găseşte-o pe Wendy. Lasă restul în seama mea.
Wendy.
Căpitane Hook !
Pan !
- Nu-l pierdeţi ! - Nu mă poţi prinde !
- Aici sunt ! - Foc !
Cade !
Michael ? Eşti împuşcat ?!
N-am verificat încă. Dar e ceva mai rău.
Ce poate fi mai rău ?!
N-am gânduri foarte plăcute !
Gânduri plăcute ! Gânduri plăcute !
Ce-ar face mama şi tata ?
Napoleon !
Drăcie ! Reîncărcaţi tunul ! Repede !
Să reîncărcăm tunul ? Dar, căpitane, a plecat.
Mai aveţi alte sugestii ?
Cercetaţi jungla ! Aduceţi-mi copiii ăia !
- Ce e ? - O pasăre albă mare.
Urâtă, pe deasupra.
Dă-mi mie ! Lasă-mă să văd !
Când Peter nu e aici, eu comand !
Eu mă uit prin ochean.
Se apropie.
Dumnezeule, am orbit ! Sunt orb !
- "Am orbit ! Sunt orb !" - "Sunt orb !"
- Bună, Tink. Unde e Peter ? - Bună, Tink.
M-a orbit !
- Bună, Tink. - Bună, Tink.
Mai ai veşti despre Cenuşăreasa ?
Tink erbell nu era întotdeauna rea. Câteodată era bunătatea întruchipată.
Dar zânele sunt aşa mici că n-au loc decât pentru un sentiment pe rând.
Tink zice că pasărea este o... Wendy.
Şi Peter vrea ca noi să...
O, Peter !
S-o doborâm.
Astea sunt ordinele. Doborâţi pasărea Wendy.
Sunteţi gata ?
Tintiti !
Foc !
Trei !
Doi !
Unu !
Am nimerit-o.
Am nimerit-o !
Asta nu e pasăre.
E o doamnă.
Şi Tootles...
Tootles a omorât-o.
M-am întors ! Veşti bune ! Ştiu ce s-a întâmplat cu Cenuşăreasa.
l-a învins pe piraţi. S-au înjunghiat, tăiat, torturat, au sângerat
şi au trăit fericiţi până la adânci bătrâneţi.
E o uşurare, recunosc.
Am veşti şi mai bune ! V-am adus-o pe cea care ne-a spus de Cenuşăreasa.
O să ne zică poveşti ! E...
Moartă.
- Tragic. - Cumplit.
Dar a tintit bine.
A cui e săgeata ?
A mea, Peter.
Trage, Peter. Drept în inimă.
Wendy trăieşte !
E sărutul meu.
Sărutul meu a salvat-o.
Îmi amintesc de săruturi. Lasă-mă să văd.
Da, e un sărut.
Puternic lucru...
Hai s-o ducem în casă.
Mâinile.
Sunt cam murdare. Trebuie să rămână aici şi să moară.
- Nu ! - Cum m-am putut gândi la aşa ceva ?
Ce prostie ! Îmi pare rău.
O să facem o casă în jurul ei.
Genial !
- Cu coş şi ciocănaş ! - Perfect !
- Cu ferestre ! - Ceva din care să privească afară.
Tink a făcut-o.
Tinkerbell !
Tu ai făcut-o, Tink ?
Aleluia ! Aleluia !
Atunci nu mai sunt prietenul tău.
Prima impresie e foarte, foarte importantă.
Uitati-o. Fiti adorabili.
Domniţă Wendy,
pentru tine am făcut această casă.
- Cu ciocănaş. - Şi coş.
Unu, doi, trei...
Te rugăm, fii mama noastră !
Ei bine, e de-a dreptul fascinant.
Dar vedeţi voi, n-am deloc experienţă.
- Spui poveşti ? - Da.
Atunci eşti perfectă.
Prea bine. Am să mă străduiesc.
- Slightly. Îmi pare bine. - Nibs. Îmi pare rău de eşarfă.
Trebuie să fim prudenţi. Sunt personaje urâte pe-aici.
Dacă Hook ne găseşte, ne spintecă !
- E îngrozitor ! - Pentru asta trăim !
- Dar eu... - E timpul să-l întâlneşti pe tata, mamă.
Abia aştept să fiu fiul tău.
Bun venit, mamă !
Disciplina... În asta cred taţii.
Trebuie să baţi imediat copiii
înainte să încerce să te omoare din nou.
De fapt, noi ar trebui să-i omorâm.
Peter !
Tată !
Sunt de acord că sunt absolut cumpliţi,
dar dacă-i omori, o să se creadă importanţi.
- Foarte ! - Şi unici.
Sugerez ceva
mult mai cumplit.
Doctorii.
E cel mai înfiorător şi scârbos lucru.
Genul lipicios şi dulce.
Omoară-ne ! Omoară-ne, te rugăm !
Cel mai mic întâi.
Michael ?
Michael.
John !
- Fratii mei ! - Cine ?
Se aude mai tare din piatra asta.
Cât de ciudat !
Gânduri plăcute ! Gânduri plăcute !
Săbii ! Pumnale ! Napoleon !
Ce umilitor !
John, e ceva mai rău.
Prinţesă Tiger Lily...
Îl căutăm, ca întotdeauna,
pe Peter Pan şi ascunzătoarea lui secretă.
Din fericire, două cunoştinţe de-ale lui
au fost văzute căzând în partea asta a junglei.
l-ai văzut ?
Zice: "Îmi pare rău, dar nu" .
Cârligul meu crede că i-ai văzut, prinţesă.
Dă-i drumul sălbaticei, tu...
Tu... Tu, sălbaticule !
Sirenele nu sunt ca în cărţile de poveşti.
Sunt creaturi întunecate, în legătură cu toate lucrurile misterioase.
Dacă Hook i-ar fi capturat pe fraţii lui Wendy,
sirenele ar fi ştiut.
Ce drăguţ !
Nu sunt drăguţe ?
Te îneacă drăguţele, dacă te apropii prea tare.
Hook îi are pe fraţii tăi
la Castelul Negru.
Ca toate atacurile-surpriză,
trebuie dus
fără scrupule.
Puneţi copiii pe stâncă.
Îmi pare rău, Alteţă. Mai aveţi ceva de spus ?
Rugaţi-vă pentru viaţa voastră.
Domnilor !
Eu şi fraţii mei suntem domni englezi.
Domnii englezi nu imploră !
Vă rog !
Vă rog ! Vă rog, nu ne omorâţi !
- Nici pe mine, vă rog ! - N-am făcut niciodată nimic.
E rece !
Rece !
- Ajutor ! - Hai...
Vino-le în ajutor...
Şi-atunci am să te împuşc cu toate intentiile tale nobile cu tot.
Am luat astea.
Ştii s-o foloseşti ?
Promite-mi un lucru.
Pe Hook mi-l laşi mie.
Îţi promit.
- Aşteaptă aici semnalul meu. - Aici ?!
Peter !
Astfel Wendy a văzut pentru prima dată personajul sinistru din poveştile ei.
I-a văzut ochii pătrunzători şi n-a fost înfricoşată,
ci hipnotizată.
Dle Smee !
Tu eşti, căpitane ?
Pucioasă şi fiere, omule ! Ce crezi că faci ?
Păi am legat copiii, aşa cum ai spus.
Eliberează-i !
Să-i eliberez ?
Şi capcana ta ?
Eliberează-i sau bag cârligul în tine !
Nu ştiu ce vrea cu ei. Sunt un mare idiot !
Trage lanţurile. Dă-le drumul.
Şi ia-ţi pisica.
- Dle Smee ! - Da, căpitane.
- A apărut ? - Nu, căpitane.
Unde sunt copiii ?
E în regulă, căpitane. Le-am dat drumul.
- Ce ? - Le-am dat drumul.
Le-ai... dat... drumul !
Dle Smee !
Cine eşti, străine ?
James Hook.
Căpitan pe Cap-de-Mort.
Dacă tu eşti Hook,
atunci eu cine sunt ?
Eşti un cod.
Spune-mi, Hook. Mai ai vreun nume ?
Da.
- Legumă ? - Nu.
- Mineral ? - Nu.
- Animal ? - Da.
- Bărbat ? - Nu !
- Băiat ? - Da !
- Băiat obişnuit ? - Nu !
Băiat minunat ?
- Da ! Te dai bătut ? - Da !
- Sunt... - De domeniul trecutului.
Peter, ai grijă !
Uite-l !
E slujba ta de înmormântare, băiete.
- Eşti gata s-o pierzi şi pe cealaltă ? - Nu şi de data asta.
Fetito...
Cine eşti tu să-mi spui "fetiţo" ?
- Deschide poarta ! - Împinge, Michael.
Ursuletul !
În locul tău, m-aş da bătut.
În locul tău,
aş fi urât.
Sunteţi gata ?
Foc !
Luati barca !
Întoarceti barca !
Întoarceti-o !
lar acum, Peter Pan,
o să mori.
Să mor ar fi o aventură foarte mare.
O, nu...
Împuşcaţi-l !
Tu... !
Smee !
E cam tragic, nu credeţi ?
Războinicul e rănit.
Ea invocă spiritul vulturului ca să-l vindece pe războinic.
E atât de impresionant.
Războinicul e tămăduit.
Peter ?
Cumplită zi.
Şi-a găsit o...
Wendy ?
Şi Hook e singur.
Şi eu.
Şi tu ?
lzgonită ? Ce câine !
Cred că noi doi
ar trebui să vorbim.
Wendy...
Doar ne prefacem, nu ?
Că eu şi cu tine suntem...
Da.
Wendy...
Vezi tu, aş părea foarte bătrân, dacă aş fi un tată adevărat.
Peter...
Care sunt sentimentele tale adevărate ?
Sentimente ?
Ce simti ?
Fericire ? Tristete ?
- Gelozie ? - Gelozie ? Tink.
- Mânie ? - Mânie...
Hook.
Dragoste ?
- Dragoste ? - Dragoste.
N-am auzit niciodată de ea.
Eu cred că ai auzit, Peter.
Îndrăznesc să spun că ai şi simţit-o
pentru ceva
sau cineva.
Niciodată !
Şi să aud de ea mă jigneşte.
Peter...
De ce strici tot ? Ne simţim bine, nu ?
Te-am învăţat să lupţi şi să zbori.
Ce altceva ar mai putea fi ?
- Sunt atât de multe... - Ce ?!
Ce altceva mai e ?
Nu ştiu. Cred că devine mai limpede când creşti mare.
Nu vreau să cresc ! Nu poţi să mă faci ! O să te izgonesc ca pe Tinkerbell.
N-o să mă las izgonită !
Atunci du-te acasă şi creşti mare !
Şi ia-ţi sentimentele cu tine !
Peter ! Vino înapoi !
Peter !
Peter nu vroia ca Wendy să plece.
Mai vizită o dată casa lui Wendy
ca să vadă dacă dl şi dna Darling închiseseră fereastra.
Dar, ca şi înainte,
o văzu pe dna Darling în scaunul ei, lângă fereastră,
cu ochii obosiţi de atâta căutat pe cer.
Wendy...
N-o putem avea amândoi, dnă.
John ?
Michael ? Wendy ?
Fereastra e închisă !
George, ajută-mă !
- Ce e ? S-au întors ?! - Fereastra e închisă !
Trebuie să fie mereu deschisă pentru ei !
Mereu !
Nu s-au întors.
Bun venit !
El l-a scris.
Wendy Darling.
Muscat, dră ?
Sunt mică.
Rom, atunci ?
Nu, mulţumesc.
Mi s-a spus că ai fugit de acasă.
N-am luat-o niciodată aşa.
Dar bănuiesc că asta am făcut.
Ce minunat !
Părintii mei vroiau să cresc mare.
Maturizarea e o treabă atât de barbară,
plină de neplăceri
şi coşuri.
Era mai simplu când eram mică.
Apoi încep necazurile.
Apar sentimentele...
Pan e foarte norocos că îl lasă rece.
Da, da... Nu poate iubi.
Face parte din misterul existenţei sale.
Trabuc ?
Gata, gata...
Nu e nevoie să fie aşa.
Ţi-ai dorit vreodată să fii pirat, inimioara mea ?
M-am gândit odată să-mi spun
Jill Mână-Roşie.
Ce nume minunat ! Aşa o să-ţi spunem, dacă ni te alături.
Dar ce sarcini aş avea ? Nu-mi puteţi cere să jefuiesc.
Spui
cumva
poveşti ?
Şi au trăit toţi fericiţi
până la
adânci bătrâneti.
Bravo !
Îmi acorzi un răgaz ca să cântăresc oferta ta generoasă ?
Fireşte ! Trebuie s-o faci.
Flăcăii mei o să te ducă înapoi unde te-au găsit.
Nimeni din echipajul meu n-o să te urmărească. Jur.
Noua mea obsesie eşti tu,
nu dragul de Peter Pan sau pe unde se află.
Ce-ar zice mama, dacă aş deveni pirat ?
Până când ne-om revedea.
Ce-ar zice mama, dacă ar deveni pirat ?
Dar cu cât Wendy se gândea mai mult la mama ei,
cu atât mai puţine îşi amintea.
- John... - Nu făceam nimic.
- John ! - Da ?
Cum îl cheamă pe tatăl tău ?
Pe tatăl meu ? Peter.
- Tată ! - Da, Peter !
Michael, cine e mama ta ?
El a primit-o pe cea uşoară.
Tu eşti mama mea, Wendy.
Şi nu e nemaipomenită ?
E un pirat nou pe Cap-de-Mort.
Sirenele spun că se numeşte Jill Mână-Roşie.
Încă o aventură, băieţi ! Haideţi !
Jill Mână-Roşie ?! Pare înfricoşătoare !
Înfricoşătoare ? E doar o povestitoare.
Doar o povestitoare ?
Jill Mână-Roşie ar putea fi o spadasină neînfricată.
O fată ca ea ?
Neînfricată sau nu, o s-o străpung oricum !
Atunci pregăteşte-te, Peter Pan.
Căci eu sunt Jill Mână-Roşie.
- Mamă... - Wendy ?
E adevărat, John.
Sora ta a fost invitată să ia parte la piraterie.
Dar, mamă, Hook e un duşman.
Şi un ticălos.
Dimpotrivă.
Îl găsesc pe căpitanul Hook un om plin de sentimente.
Mama şi tata se ceartă iar.
Dle, eşti grosolan şi cu lipsuri.
Ce-mi lipseşte ?
Eşti doar un băieţel.
Chiar te faci pirat, mamă ?
Nu.
Mergem acasă.
- Acasă ? - Plecăm din Neverland ?
- Nu poţi ! - Nu vrem !
Trebuie.
Ne-am uitat părinţii.
Trebuie să plecăm imediat
până nu suntem şi noi uitaţi la rândul nostru.
Mi-am uitat
părinţii.
Trebuie să plecăm.
Dacă vreti.
" Dacă vreti" ?
Dacă vreti !
Ucide ! Ucide ! Ucide !
Stai liniştită, draga mea.
Cu Pan mort
o să fim amândoi liberi.
Aţi putea dormi în camera copiilor !
Am vorbit cu o zână să vă conducă.
Peter...
Noi am stat de vorbă.
Dacă te-ai întoarce cu noi ?
- Putem pleca, Peter ? - Te rugăm, Peter.
Dacă vreti.
Luati-vă lucrurile.
Şi tu, Peter.
O să mă trimită la şcoală ?
- Da. - După aceea într-un birou ?
Bănuiesc.
Curând o să fiu bărbat.
Nu poţi să mă prinzi şi să mă faci bărbat !
Peter.
Vreau să fiu băiat şi să mă distrez pentru totdeauna !
Aşa spui, dar cred că asta e cea mai mare prefăcătorie a ta.
Pa, pa !
Nu există zâne.
Nu-ti uita doctoria.
Surpriză !
O nouă eră începe.
Luati-i.
Nici o doctorie. Nu vreau să iau nici o doc...
Nu...
De frică să nu fie prins de viu,
Hook avea în permanenţă asupra lui o otravă cumplită
ce picura când lăcrima din ochii lui înroşiţi.
Nu...
Era un amestec de răutate, gelozie şi dezamăgire.
Era instantaneu fatală şi fără antidot.
Nu dormeam !
Wendy ?
Wendy, eşti acolo ?
Tink...
Mi-ai băut doctoria !
Tinkerbell ?
Tink...
De ce ţi se stinge lumina ?
Tink, de ce eşti aşa rece ?
Nu te răci, Tink. Nu te răci.
Vino înapoi, te rog.
Te rog, Tink, nu mă părăsi.
lartă-mă, Tink. Îmi pare rău.
Îmi pare atât de rău. Te rog, iartă-mă.
Tink !
E încă loc pentru un povestitor.
Prefer să mor.
- Păcat. - Căpitane, uită-te la cer.
Şi la apă.
Cred că Pan a murit.
- lmposibil ! - Nu...
Nu...
Mateloţi, jos pălăriile !
Un moment de linişte
pentru duşmanul nostru căzut,
Peter Pan.
Ridicăm pânzele în zori !
Cred în zâne. Cred. Cred.
- Nu, nu, nu ! - Ajutor !
Fetiţele mereu primele.
Cred în zâne.
Cred. Cred.
Cred în zâne. Cred. Cred.
Cred în zâne.
- Ce ? - Cred în zâne !
Cred în zâne.
Cred în zâne !
- Cred. - Cred în zâne.
Cred în zâne !
Cred în zâne.
Cred. Cred.
Cred în zâne !
Cred. Cred. Cred în...
Încetaţi trăncăneala sau vă străpung !
" Cred în zâne ! Cred ! Cred !"
Cred în zâne ! Cred ! Cred !
Cred în zâne.
Cred. Cred.
Cred în zâne.
Cred. Cred.
Cred în zâne.
- Cred. - Cred.
Cred în zâne.
Cred ! Cred !
Cred în zâne !
Cred ! Cred !
Cred în zâne ! Cred ! Cred !
Cred în zâne !
Cred ! Cred !
Cred în zâne !
Cred ! Cred !
Cred în zâne. Cred ! Cred !
Cred în zâne !
Cred ! Cred !
Cred în zâne.
Cred în zâne !
Cred în zâne.
Cred în zâne !
Cred în zâne.
Cred în zâne !
Cre...
O, Tink, trăieşti ! O, Tink !
Trăieşti ! Trăieşti !
Cred ! Cred !
Cred în zâne ! Cred ! Cred !
Cred în zâne !
Trăieşte !
E Hook sau eu de data asta.
De ce există ?
Ce e ?!
Mai vreau să aud o poveste înainte să mori. Povestea lui Peter Pan.
- A fost odată... - A fost odată...
Brutelor, Jill Mână-Roşie o să ne spună o poveste !
...un băiat pe nume Peter Pan care s-a hotărât să nu crească mare.
Sari peste prolog.
Aşa că şi-a luat zborul spre Neverland, unde sunt piraţii.
Era vreunul Noodler ?
- Da. - Ai auzit, căpitane ?
Sunt în poveste !
Cât trebuie să se fi distrat !
Da...
Numai că se simţea cam singur.
Singur ?
Avea nevoie de o Wendy.
Şi eu am nevoie de o Wendy.
Foarte palpitant. Doi morţi deja.
De ce de o Wendy ?
Îi plăceau poveştile mele.
Ce poveşti ?
Cenuşăreasa,
Albă ca Zăpada,
- ...Frumoasa din pădurea adormită. - Poveşti de dragoste ?
Aventuri în care binele învinge răul.
Toate se termină cu un sărut.
Un sărut...
Deci are sentimente.
Are sentimente fată de tine.
Ea i-a spus poveşti. El a învătat-o să zboare.
Cum ?
Te gândeşti la lucruri plăcute. Te ridică în aer.
Eu n-am gânduri plăcute.
Asta te coboară.
Cum altfel ?
Las-o în pace !
Ai nevoie de pulbere de zână !
Michael !
Şi Pan ? Gândurile neplăcute o să-l aducă jos ?
El n-are gânduri neplăcute.
Dar dacă Wendy ar păşi pe scândură ?!
Da !
Scândura ! Scândura !
Scândura ! Scândura ! Scândura !
Ştii, îmi pare sincer nespus de rău.
lronia...
Vine după Hook
şi se alege cu o povestitoare.
Nu !
Ai auzit-o lovind apa ? Că eu n-am auzit-o.
Fiara a înghiţit-o cu totul.
La tribord !
Mai vrea, căpitane !
Atunci să-i mai dăm.
Mutati scândura !
Nu !
Linişte, progenitură netrebnică !
Îţi arăt eu drumul spre moarte.
Sus pe pânze ! Vânaţi-l !
Mişcaţi-vă, netrebnicilor !
Ce s-a auzit ?!
E aici, căpitane !
Diavole ! Demonule ! Fiară blestemată !
Ti-a sunat ceasul !
Aşadar...
Peter Pan.
Asta e mâna ta.
Da, James Hook.
Tânăr mândru şi obraznic,
pregăteşte-te să-ţi vezi sfârşitul !
La luptă !
Lăsati-l !
E al meu.
Acum !
Poftim, ia-l. Oricum n-am vrut niciodată să fiu pirat.
O să-mi petrec restul vieţii făcând fapte bune.
L-am prins !
Ticălosule ! Strică-Tot !
Desfrânatule !
E Hook ! Zboară !
Şi îi place !
Vrei să zbori ? Hai să zburăm !
Nu e rău, pentru un bătrân.
Ştiu ce eşti !
Sunt cel mai bun vreodată !
Eşti o tragedie !
Eu ? Tragic ?
Te părăsea, Pan.
Wendy a ta
te părăsea.
De ce ar sta ?
Ce ai de oferit ?
Eşti incomplet.
Preferă să crească mare decât să stea cu tine !
Hai să aruncăm o privire în viitor.
Ce-mi văd ochii ?
E preafrumoasa Wendy.
E în camera copiilor.
Fereastra e închisă.
O s-o deschid !
- Mă tem că e zăvorâtă. - O s-o strig.
- Nu te aude. - Nu.
- Nu te vede. - Wendy !
- Te-a uitat de tot. - Termină ! Te rog, termină !
Şi ce-mi mai văd ochii ?
E altcineva în locul tău.
Se numeşte
sot.
Mori singur.
Neiubit.
Neiubit...
Exact ca mine.
Nu !
Linişte, toată lumea,
ca Wendy să-şi ia rămas bun.
Peter...
Îmi pare rău, trebuie să cresc mare.
Dar
ăsta e al tău.
E doar un degetar.
Cât de tipic unei fete !
Te rog, frumoasa mea.
Dă-i lui Peter Pan nepreţuitul tău degetar.
Âsta e al tău.
Şi va fi al tău întotdeauna.
Âla nu era un degetar.
Era sărutul ei ascuns.
Pregătiţi-vă, flăcăi.
E lucru puternic !
Pan...
Eşti roz tot !
Scurta-mi-aş infinitivele !
Am câştigat !
Eu am câştigat !
Tu eşti bătrân.
Dar am câştigat !
Bătrân.
Şi singur.
Singur.
Nu !
Am câştigat ! Am câştigat ! Sunt...
Terminat.
Gânduri plăcute...
Spintecări ! Ucideri ! Sufocări ! Avocaţi ! Dentişti !
Bătrân ! Singur ! Terminat !
Tortură şi durere ! Puroi ! Sânge ! Sânge de copii ! De căţeluşi !
- Boli ! Râie ! - Bătrân ! Singur ! Terminat !
Pisoiaşi traşi în ţeapă !
Nu ! Păianjeni, gândaci, şerpi...
Moarte albă. Moarte neagră ! Orice moarte ! O ceaşcă de ceai !
Bătrân ! Singur ! Terminat !
- Bătrân, singur... - Terminat.
Terminat.
Pucioasă şi fiere !
Linişte, câinilor !
Sau dau cu ancora în voi.
Am câştigat ! Am câştigat !
- Sunteţi gata de lansare la apă ? - Da, căpitane !
Că deştept mai eşti !
Mamă...
Nana...
Să-i dăm vestea uşurel.
O, Nana...
Am visat că micutii mei s-au întors.
Am visat că dormeau
în paturile lor.
Dar n-o să se întoarcă niciodată.
Nu înţelegeau cum de nu-i văzuse.
Dar vedeţi v oi,
îi văzuse în pat de atâtea ori în visele ei,
încât credea că şi acesta era tot un vis ce zăbovea.
Bună, mamă. Chiar suntem noi.
- Michael. - John.
- Wendy. - Ne-am întors.
George, vino repede !
Vin ! Ce e ?
Ne-am întors, tată.
Ti-a fost dor de noi ?
V-ati întors.
Bine.
Excelent.
Bravo.
Îngeraşul meu...
Sigur că mi-a fost dor de voi.
Bun, băieţi. După mine. Nu puneţi mâna pe tapet. lntraţi.
Ca să vezi ce chestie ! Aceşti tineri domni spun că...
V-ati întors.
Mamă, tată, aş vrea să vă fac cunoştinţă cu băieţii pierduţi.
- Bună. - Pălăriile !
Pot să-i tin ?
Ei bine...
Păi...
Cheltuiala...
Gândeşte-te la vecini.
Dă-i naibii de vecini !
Şi de cheltuială !
Bun venit în familie, băieţi !
Multumim.
Asta o să ajute cu cheltuiala ?
Vrea cineva să călărească poneiul ?
- Eu sunt Tootles. - Tootles Darling.
- Eu sunt Curly. - Curly Darling.
Şi pe tine cum te cheamă ?
Nibs. Eu planific bătăliile.
Ai vrea o mamă, Nibs ?
Da.
- Ce e, copile ? - N-am găsit casa.
Şi acum toată lumea are o mamă
în afară de mine.
Te cheamă Slightly ?
Da.
Atunci eu sunt mama ta.
De unde ştii ?
O simt în măduva oaselor.
Mamă !
George ! Mary ! Am un fiu !
Nici că se putea ceva mai încântător,
doar că nu era nimeni care să vadă...
Doar un copil neobişnuit care se uita pe geam.
Peter Pan a avut nenumărate bucurii de care alţi copii n-ajung să aibă parte.
Dar el se uita la singura bucurie de care trebuia să fie lipsit pe veci.
Să trăiesc ar fi o aventură foarte mare.
Peter !
N-o să mă uiţi, nu ?
Eu ?
Să uit ?
Niciodată.
Ai să te întorci ?
Ca să aud poveşti
despre mine.
Dar nu l-am mai văzut niciodată pe Peter Pan.
Acum spun povestea lui copiilor mei.
Şi ei au s-o spună copiilor lor.
Şi tot aşa mai departe.
Căci toţi copiii cresc mari
în afară de unu.
Subtitrarea: SDl Media Group